Les cadires de Tàpies: Felix Denuit
2024-01-12 19:00 - 21:00 UTC | Museu Tàpies
Detall de la “Sala de reflexió” d’Antoni Tàpies al campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra. © Eva Carasol, 2023.
“Les cadires de Tàpies” és un cicle d’accions sonores de caràcter multidisciplinari. Es tracta d’una proposta que posa al centre la veu i la paraula per fer un acompanyament sonor a la memòria oral.
Així doncs, cadascuna de les tretze sessions comptarà amb la presència d’un creador que partirà de la cadira com a element performatiu per reconnectar amb l’univers creatiu de l’artista des dels llenguatges expressius i les posades en escena d’avui i per acostar dos espais de Barcelona concebuts per Tàpies: un museu d’art modern i contemporani ubicat en la que fou una editorial i una capella laica dintre d’un recinte universitari.
Programació prevista:

15/12/23: MUOM
12/01/24: Felix Denuit
09/02/24: Biel Mesquida
08/03/24: Itziar Okáriz
12/04/24: Cabosanroque
10/05/24: Joana Gomila
14/06/24: Bartomolé Ferrando
19/07/24: Blanca Llum Vidal
13/09/24: Hugo Gómez
11/10/24: Cicle Difraccions
25/10/24: Eduard Escoffet
08/11/24: Mal Pelo
13/12/24: El Niño de Elche

Totes les sessions tenen lloc a les 19 h a la Fundació Antoni Tàpies, a excepció de la darrera que es realitzarà a la “Sala de reflexió” de la Universitat Pompeu Fabra. Aquesta sessió tindrà un tractament especial atès que serà l’acte de cloenda de l’Any Tàpies i tindrà lloc a la sala de reflexió de la Universitat Pompeu Fabra.
El preu de cada acció és de 5 € i de 40 € en cas d’assistir al programa complet.

B = B amb Violeta Mayoral, Nimesh Chahare, Zaira Amilburu i Pep Vidal
2024-01-18 18:00 - 19:00 | Auditori del Museu Tàpies
“B = B” és un espai a mig camí entre el laboratori forense, el microscopi, el telescopi, la pissarra acadèmica i una espècie de paradís per a les fórmules i les equacions en el qual es desenvolupen casos d’estudi. Aquestes indagacions seran dutes a terme per quatre estudiants de física de la Universitat Autònoma de Barcelona, —Zaira Amilburu, Emma Bertrán, Adrià Calm i Francesc Puchal—, i es mostraran com si fossin una llibreta de laboratori expandida, en la qual es podrà consultar des d’una fracció d’informació fins a una altra i visualitzar una petita i a la vegada global anàlisi científica de cadascuna
d’aquestes peces.

Per tal de compartir amb el públic aquest espai, es preveuen dues activacions. En aquesta ocasió es comptarà amb la presència de l’artista Violeta Mayoral i del científic Nimesh Chahare. En una conversa informal, ambdós artistes dialogaran amb Pep Vidal i Zaira Amilburu per parlar sobre els casos d’estudi generats a partir de les obres que s’exposen a la mostra i per conèixer què implica, per exemple per a Chahare, que un pòster científic estigui en una sala d’exposicions.

Activitat de l’exposició A=A, B=B, en el marc de l’Any Tàpies, en col·laboració amb la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).

[Crèdit imatge: Detall de “B = B” realitzat per Adrià Calm a partir de l’obra de Violeta Mayoral.]

Jornades i formacions
2024-01-23 18:00 - 20:00, 2024-03-12 18:00 - 20:00 | Fundació Antoni Tàpies, excepte la formació del 12 de març del 2024, que serà virtual.
Jornada formativa: Ara Tàpies. Desxifrant l’artista des dels llenguatges contemporanis
Data: 7 d’octubre del 2023
Horari: de 9.00 a 17.00 h.
Lloc: Fundació Antoni Tàpies
Jornada dinamitzada a càrrec de 3ART (Dimas Fàbregas, Marco Fragoso i Toni Vila) en què es treballaran continguts teòrics i pràctics al voltant d’Antoni Tàpies i el seu llegat, per aprofundir d’una manera més extensa i creativa i integrar, a partir de la figura de l’artista, conceptes aplicables de manera transversal al currículum escolar. Els temes que s’abordaran són: la introducció de la figura d’Antoni Tàpies com un artista de referència, el paper de les arts en l’aprenentatge globalitzat, el fet artístic entès com a procés d’aprenentatge, l’art tàpia en relació amb altres camps del coneixement i el paper que ha de jugar l’obra de l’artista als centres educatius del segle XXI.
Altres càpsules formatives
Mirades entre llenguatges artístics i llenguatges científics
Data: 23 de gener del 2024
Horari: de les 18.00 a les 20.00 h
Lloc: Fundació Antoni Tàpies
Càpsula formativa presencial vinculada al projecte expositiu A = A, B = B, comissariat per Pep Vidal.
El paradigma de l’educació artística als centres educatius. Trenquem els límits i teixim relacions.
Data: 12 de març del 2024
Horari: de les 18.00 a les 20.00 h
Lloc: Virtual
Càpsula formativa virtual que analitza el llegat de Tàpies a partir dels seus textos.
L’art i l’imaginari exòtic d’altres cultures. Altres maneres de mirar; altres maneres de representar
Data: 7 de maig de 2024
Horari: de les 18.00 a les 20.00 h
Lloc: Fundació Antoni Tàpies

Càpsula formativa presencial vinculada al projecte expositiu Tàpies. L’empremta japonesa comissariada per Núria Homs.

Presentació del llibre "Amb cor de foc"
2024-01-24 19:00 - 20:00 | Auditori del Museu Tàpies
La correspondència entre el poeta Joan Brossa (Barcelona, 1919-1998) i l’artista Antoni Tàpies (Barcelona, 1923-2012) conforma una documentació íntima excepcional que permet de conèixer l’extensa i intensa relació d’amistat i de col·laboració entre dos dels grans referents de l’avantguarda artística i literària catalana de la segona meitat del segle XX.
El desembre del 1950, després d’haver inaugurat la seva primera exposició individual a Barcelona, Antoni Tàpies marxava a París, becat per l’Institut Francès. El dia 15 d’aquell mes escrivia al seu amic Joan Brossa per explicar-li les seves primeres impressions de la ciutat i comentar-li com era d’important per a ell la seva amistat. És la primera de les cartes que constitueixen l’epistolari entre els dos creadors format per 32 documents que van del 1950 al 1991. Les cartes són un ric testimoni de la fascinació per París, l’atmosfera asfixiant del franquisme, el descobriment de l’amistat i l’admiració mútua en un moment clau de l’evolució de l’obra creativa del poeta i del pintor.
Estimulats, entre d’altres, pel poeta i crític brasiler João Cabral de Melo, abandonen el neosurrealisme de Dau al Set i cerquen un nou realisme crític que conduirà a la poesia rasa i essencial de Brossa i a l’informalisme matèric de Tàpies. La crisi i la fi de la seva col·laboració a la revista Dau al Set, l’èxit internacional del pintor o la seva fraternal empremta creativa en llibres d’artista indispensables com Novel·la (1965) o Frègoli (1969), són alguns dels fets que relata aquesta correspondència, fins ara inèdita en la seva totalitat, que compta amb un rigorós estudi introductori i una acurada edició i anotació del crític i assagista Manuel Guerrero Brullet.
El llibre, editat en català i en castellà per l’editorial Galaxia Gutenberg, es va presentar a la Fundació Antoni Tàpies de Barcelona, el 24 de gener de 2024 a les 19h, en el marc de la celebració del centenari del naixement de l’artista (Any Tàpies). L’acte fou moderat per Imma Prieto, directora de la Fundació Antoni Tàpies, i va comptar amb la participació de Manuel Guerrero, autor del llibre, assagista i crític d’art, Pere Gimferrer, poeta i crític literari, Eduard Escoffet, poeta, i Judith Barnés, coordinadora de l’Any Tàpies.

Visita guiada a les instal·lacions de l’IBEC
2024-01-25 18:00 - 19:00 | Parc Científic de Barcelona, Carrer Baldiri Reixac 10-12, Barcelona
Entrades

L’IBEC ofereix als visitants de l’exposició A=A, B=B l’oportunitat de participar en una visita guiada exclusiva a les instal·lacions de l’Institut de Bioenginyeria de Catalunya.
L’exposició inclou una obra de l’investigador de l’IBEC, Nimesh Ramesh Chahare, membre del grup de recerca en Dinàmica Integrativa de Cèl·lules i Teixits, sota la direcció del Professor Xavier Trepat. Durant l’exposició, es tindrà l’oportunitat d’explorar en temps real alguns dels espais de laboratori on es duu a terme la recerca multidisciplinària en Bioenginyeria del centre. Aquesta transmissió en directe de l’exposició amb l’IBEC permetrà als visitants connectar-se amb els processos de recerca.
Durant aquest recorregut, es podrà conèixer més detalls sobre la recerca en Bioenginyeria aplicada a la salut que es desenvolupa a l’IBEC i mantenir una conversa amb en Nimesh Ramesh, mentre es visita el seu laboratori.
L’Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) és un centre de recerca interdisciplinària amb seu a Barcelona. Dedicat a la recerca interdisciplinària d’excel·lència en les fronteres de l’enginyeria i les ciències de la vida, l’objectiu de l’IBEC és generar nou coneixement mitjançant la combinació d’àrees com la nanomedicina, la biofísica, la biotecnologia, l’enginyeria de teixits i les aplicacions de les tecnologies de la informació en salut.
Activitat amb la col·laboració de l’IBEC .

Avui és Tàpies: Vicenç Altaió i Alicia Kopf
2024-01-30 18:00 - 19:00 | Museu Tàpies
Entrades

Avui és Tàpies és un cicle de converses intergeneracional i interdisciplinari conduït i moderat per la periodista cultural Rita Roig (Terrassa, 1997) i organitzat per la Fundació Antoni Tàpies en el marc de l’Any Tàpies, amb la col·laboració de Catalunya Ràdio. El cicle té la voluntat d’interpretar els textos de l’artista com a punt de partida per parlar sobre problemàtiques actuals com ara l’ecologisme, l’autodeterminació dels pobles, la interculturalitat o el compromís polític de l’art.

El cicle convidarà a fer presents les paraules i el pensament de l’artista per mitjà de tretze trobades a la Fundació Antoni Tàpies en què participaran persones d’àmbits professionals diversos (cultura, educació, ciència, política, medi ambient, salut i ciències humanes) i de diferents generacions. El conjunt permetrà construir un relat polifònic que quedarà recollit en forma de pòdcast, gràcies a la col·laboració de Catalunya Ràdio, per tal de recuperar i viure el coneixement generat en un altre format i en un altre context.

CAPÍTOL 2:
QUAN L’ESCRIPTURA ESDEVÉ ART, I VICEVERSA

Deia Tàpies que vivim en el país del “jo pinto i prou”. La nostra societat no valora els escrits dels artistes com quelcom inherent al procés creatiu i, consegüentment, tracem una línia per separar l’art de l’escriptura i allunyar aquestes disciplines que, en realitat, són indissociables. L’obra de Tàpies, on el llenguatge escrit i el visual són un de sol, n’és un clar exemple, i aquesta conversa servirà d’excusa perquè Vicenç Altaió i Alicia Kopf reflexionin sobre la interdisciplinarietat en la creació i l’escriptura com a procés artístic.

PARTICIPANTS

Vicenç Altaió, poeta i agitador cultural, ha construït una trajectòria literària i assagística personal sempre a l’aguait de les oscil·lacions estètiques de les lletres i les arts. Ha impulsat iniciatives editorials diverses i innovadores, així com exposicions d’art de vocació interdisciplinària. A més, ha exercit de traductor de teatre, crític d’art, articulista d’opinió i assagista. De fet, la seva obra assagística està aplegada a través de la sèrie Tràfic d’idees. Va rebre el Premi Carles Rahola de periodisme per l’article “40 anys. Una tarda de diumenge amb la Mercè del Mini Print Internacional de Cadaqués”, publicat al digital El Temps de les Arts l’any 2020.

Alicia Kopf és artista i escriptora multidisciplinària. Llicenciada en Belles Arts, graduada en Teoria Literària i Literatura Comparada per la Universitat de Barcelona i diplomada en Estudis Avançats, treballa amb vídeo, escriptura i dibuix. La seva obra reflexiona al voltant de l’exploració i altres temàtiques aparentment individuals que han esdevingut preocupacions generacionals. La seva primera novel·la, Germà de gel (L’Altra Editorial, 2016), ha rebut els premis Documenta 2015, Llibreter 2016, Ojo Crítico 2016 i Cálamo «Otra Mirada 2016», i ha estat traduïda a deu llengües.

Dates: 30.01.24 | Lloc: Auditori de la Fundació Antoni Tàpies | Horari: 18.00 h | Durada: 1 h | Preu: 3 €

Visiteu el Programa complert del cicle Avui és Tàpies

Imatge: F. Català-Roca. Antoni Tàpies treballant, 1959. © Fons Fotogràfic F. Català-Roca – Arxiu Històric del COAC, 2023.

Cerimònia del te Chanoyu
2024-01-31 18:00 - 19:00, 2024-02-21 18:00 - 19:00 | Auditori del Museu Tàpies
Entrades

Cha-no-yu significa, literalment, “aigua calenta per al te”. Es tracta d’una forma ritual de preparar el te verd matcha, un te verd en pols elaborat a partir del tencha.
En el marc de l’exposició Tàpies. L’empremta del zen, la Fundació Antoni Tàpies organitza unes cerimònies del te, íntimes i de petit format, per activar la filosofia d’aquest ritual basat en l’harmonia, el respecte, la puresa i la tranquil·litat. Durant la sessió, els assistents podran gaudir d’una demostració del te matcha i assaborir-lo acompanyat d’un yokan, un dolç japonès tradicional.
La cerimònia serà conduïda per Jingjing Yuan, de Tetere. Tetere és un negoci familiar especialitzat en el món del te ubicat al carrer de Saragossa de Barcelona. Des del 2005 es dedica a la importació i a la venda de te pur de la Xina, Taiwan i el Japó. A més, disposen d’una teteria on servir te a l’estil tradicional i organitzen cerimònies del te xinès i japonès en un ambient
harmoniós per gaudir d’un moment de pau i de tranquil·litat.
Ateses les característiques de l’esdeveniment, cada sessió tindrà un aforament limitat de sis persones. El preu de l’activitat inclou el cost de l’entrada al museu i la visita, per lliure, a les exposicions.

Visita comentada a “A=A, B=B” amb el comissari
2024-02-06 18:00 - 20:00 | Museu Tàpies
Entrades

La Fundació Antoni Tàpies us ofereix una visita comentada a l’exposició A=A, B=B, a càrrec de Pep Vidal, comissari de la mostra.
A=A, B=B és una exposició que ens parla de l’esperit del mètode científic, de les raons que fan que fem ciència, què significa la ciència en relació amb nosaltres mateixos, amb l’art, etc.

Pep Vidal és artista i científic, llicenciat en Matemàtiques i doctor en Ciències Físiques. Com a científic exerceix com a professor associat al Grau de Ciències Físiques de la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha realitzat nombrosos articles d’investigació publicats a revistes científiques i proceedigns per a congressos nacionals i internacionals. També és professor col·laborador al Grau d’Arts de BAU i al Grau d’Arts de la Universitat Oberta de Catalunya.
Com a artista ha participat a les residències artístiques a Rijksakademie van Beeldende Kunsten, (Amsterdam, 2018), Hangar, (Barcelona, 2013-2015), FARE (2013, Milà), Casa Velázquez (2014, Madrid) i ha realitzat més de cinquanta exposicions, incloent-hi tretze d’individuals, d’entre les quals destaquen les realitzades a l’Abrons Arts Center (Nova York), a l’ADN Gallery (Barcelona), al Museu Nacional d’Art de Catalunya (Barcelona), al Museo de Arte Contemporáneo del Zulia (Maracaibo, Veneçuela), a la Barcelona Gallery Weekend (Barcelona), a la Warsaw Gallery Weekend (Varsòvia, Polònia), a la LMNO Gallery (Brussel·les, Bèlgica), entre d’altres.
Activitat en el marc de la celebració de l’Any Tàpies.

Concurs d’escriptura crítica “Teresa Barba”. Sessió formativa
2024-02-08 17:30 - 19:00 | Museu Tàpies
Amb la voluntat de difondre el pensament i l’obra d’Antoni Tàpies, i amb motiu de la celebració del centenari del naixement de l’artista, la Fundació Antoni Tàpies convoca un concurs de crítica d’art adreçat a estudiants des de cicle superior de primària fins a batxillerat i cicles formatius de grau mitjà.

Per tal d’oferir recursos al professorat, s’ha programat una sessió formativa per als docents que inclou una visita a l’exposició Tàpies. L’empremta del zen amb dinàmiques que permetin establir lligams entre l’obra i l’actualitat, fer dialogar l’obra amb elements que li són externs i qüestionar el que passa al nostre voltant.

Les cadires de Tàpies. Biel Mesquida
2024-02-09 19:00 - 20:00 | Museu Tàpies
Entrades

Biel Mesquida fotografiat per Jean Marie del Moral
Les cadires de Tàpies és un cicle d’accions sonores de caràcter multidisciplinari organitzat en el marc de l’Any Tàpies a la fundació homònima i amb la col·laboració de la Universitat Pompeu Fabra. Es tracta d’una proposta que posa al centre la veu i la paraula per fer un acompanyament sonor a la memòria oral. Així doncs, cadascuna de les tretze sessions comptarà amb la presència d’un creador que partirà de la cadira com a element performatiu per reconnectar amb l’univers creatiu de l’artista des dels llenguatges expressius i les posades en escena d’avui.
Biel Mesquida presenta la tercera cadira amb el títol Textures. Oda per a Antoni Tàpies:
“Cantaré les mil i una dreceres cap a l’invisible que són els fonaments de l’obra tapiana amb ritmes i harmonies que he après en els seus regruixos i primarells, en les seves coloracions i entreteixits, en els seus aliatges i esgrafiats… Diré amb tota l’ànima la floradissa i l’exploració tapiana en els territoris de la fragilitat i del risc, en les atmosferes de la invenció i del murmuri, en els murmuris de la matèria ressuscitada per ell i encara més. Escriuré amb cal·ligrafies alades i amb gratitud d’usuari tot el bosc de signes que han eixamplat la meva percepció. Faré una acció de gràcies a Antoni Tàpies!”

Biel Mesquida és escriptor, biòleg, crític i lector. Amador dels llenguatges de les lletres i de les ciències. Els seus primers texts, L’adolescent de sal (1973) i El bell país on els homes desitgen els homes (1974), obriren miradors nous en el panorama magre i esquifit de la literatura catalana. Coordinà la secció de ciències i medicina de la Gran Enciclopèdia Catalana (1972-1980). Dirigí el servei de comunicació i les edicions de la Universitat de les Illes Balears (1982-2011). En els seus llibres, especialment a Excelsior o el temps escrit, Vertígens, Els detalls del món, Llefre de tu, Carpe momentum i Encarnacions, ha creat músiques verbals singulars, novelles i engrescadores. Col·labora en nombrosos mitjans de comunicació i des de l’any 1999, quan el fundà, dirigeix el Festival de Poesia de la Mediterrània.

Cicle: Les cadires de Tàpies
2024-02-09 19:00 - 21:00 | Museu Tàpies
Les cadires de Tàpies és un cicle d’accions sonores de caràcter multidisciplinari. Es tracta d’una proposta que posa al centre la veu i la paraula per fer un acompanyament sonor a la memòria oral.
Així doncs, cadascuna de les tretze sessions comptarà amb la presència d’un creador que partirà de la cadira com a element performatiu per reconnectar amb l’univers creatiu de l’artista des dels llenguatges expressius i les posades en escena d’avui i per acostar dos espais de Barcelona concebuts per Tàpies: un museu d’art modern i contemporani ubicat en la que fou una editorial i una capella laica dintre d’un recinte universitari.

Programació prevista:

15/12/23: MUOM
12/01/24: Felix Denuit
09/02/24: Biel Mesquida
08/03/24: Itziar Okariz
12/04/24: Cabosanroque
10/05/24: Joana Gomila
14/06/24: Bartomolé Ferrando
19/07/24: Blanca Llum Vidal
13/09/24: Hugo Gómez
11/10/24: Cicle Difraccions
25/10/24: Eduard Escoffet
08/11/24: Mal Pelo
13/12/24: El Niño de Elche

Totes les sessions tenen lloc a les 19 h a la Fundació Antoni Tàpies, a excepció de la darrera que es realitzarà a la “Sala de reflexió” de la Universitat Pompeu Fabra. Aquesta sessió tindrà un tractament especial atès que serà l’acte de cloenda de l’Any Tàpies i tindrà lloc a la sala de reflexió de la Universitat Pompeu Fabra.
El preu de cada acció és de 5 € i de 40 € en cas d’assistir al programa complet.

[Fotografia: Detall de l’obra “Sala de Reflexió”, d’Antoni Tàpies, al campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) de Barcelona. © Eva Carasol, 2023.]

Silencis des de Tàpies
2024-02-10 | Museu Tàpies
Entrades

Una proposta per explorar el concepte de silenci en família a través de l’exposició Tàpies. L’empremta del zen. Un viatge erràtic que convida als visitants a noves maneres de silenci vinculades a la sonoritat, al moviment, a la mirada i a la reflexió a través d’altres cultures, de paisatges i de rituals que van colpir l’artista i on es va refugiar.
Silencis és un projecte de DADÀ.

Informació pràctica:
– L’activitat per a grups reduïts de màxim 20 persones i de totes les edats.
– Es tracta d’un recorregut que inclou diverses propostes que permeten fer entrar en diàleg l’obra d’Antoni Tàpies i la idea de silenci (una proposta d’escolta, de moviment, de concentració i de reflexió, entre d’altres).
– Es recomana portar roba còmoda.

Important: Cada participant ha de portar uns mitjons gruixuts.

[Crèdit imatge: Silencis_a la Llacuna del Poblenou, PENIQUE PRODUCTIONS. © Iris Humm, 2024.]

B=B amb Zaira Amilburu, Emma Bertrán, Aldrià Calm, Violeta Mayoral, Francesc Puchal i Pep Vidal
2024-02-15 18:00 - 19:00 | Auditori del Museu Tàpies
“B = B” és un espai a mig camí entre el laboratori forense, el microscopi, el telescopi, la pissarra acadèmica i una espècie de paradís per a les fórmules i les equacions en el qual es desenvolupen casos d’estudi. Aquestes indagacions seran dutes a terme per quatre estudiants de física de la Universitat Autònoma de Barcelona, —Zaira Amilburu, Emma Bertrán, Adrià Calm i Francesc Puchal—, i es mostraran com si fossin una llibreta de laboratori expandida, en la qual es podrà consultar des d’una fracció d’informació fins a una altra i visualitzar una petita i a la vegada global anàlisi científica de cadascuna d’aquestes peces.
Per tal de compartir amb el públic aquest espai es comptarà amb la presència del comissari Pep Vidal, de l’artista Violeta Mayoral i dels estudiants Zaira Amilburu, Emma Bertrán, Aldrià Calm i Francesc Puchal, els quals han fet possible la totalitat de les peces de “B = B” que s’exhibeixen actualment a la Fundació Antoni Tàpies. En una conversa informal parlaran sobre els casos d’estudi generats a partir de les obres que s’exposen a la mostra.

[Crèdit imatge: “B = B” realitzat per Zaira Amilburu a partir de l’obra d’Irene Solà.]

Cantar el món. Notes, ritmes i altres variacions
2024-02-20 18:00 - 20:00 | Museu Tàpies
Entrades

Avui és Tàpies és un cicle de converses intergeneracional i interdisciplinari conduït i moderat per la periodista cultural Rita Roig (Terrassa, 1997) i organitzat per la Fundació Antoni Tàpies en el marc de l’Any Tàpies. Té la voluntat d’interpretar els textos de l’artista com a punt de partida per parlar sobre problemàtiques actuals com ara l’ecologisme, l’autodeterminació dels pobles, la interculturalitat o el compromís polític de l’art.
El cicle convidarà a fer presents les paraules i el pensament de l’artista per mitjà de tretze trobades a la Fundació Antoni Tàpies en què participaran persones d’àmbits professionals diversos (cultura, educació, ciència, política, medi ambient, salut i ciències humanes) i de diferents generacions. El conjunt permetrà construir un relat polifònic que quedarà recollit en forma de pòdcast, gràcies a la col·laboració de Catalunya Ràdio, per tal de recuperar i viure el coneixement generat en un altre format i en un altre context.
De la capacitat dels artistes de captar les vibracions del moment en què viuen i saber-les transmetre, Tàpies en deia “cantar el món”. Aquesta expressió s’emmarca dins de l’amor que l’artista tenia per aquesta disciplina, on la ràdio, la música popular i els grans compositors com Wagner, Brahms, Beethoven o Pau Casals tenien el mateix valor.
Però què ens diu la música actual sobre el món en què habitem? Quins són els ritmes del present que els músics han de saber captar? I com es relaciona la música amb altres disciplines? Ens farem aquestes preguntes de la mà de Pilar Bayer i Ikram Bouloum.

PARTICIPANTS

Pilar Bayer és pianista i matemàtica algebrista, especialitzada en la teoria dels nombres. Va ser una de les primeres dones a obtenir un doctorat a la Universitat de Barcelona. La seva filosofia implica considerar que un problema de matemàtiques és un acte creatiu que implica un descobriment, segurament influenciada per la seva formació musical. Bayer va estudiar música paral·lelament a matemàtiques i va obtenir el títol de professora de piano. Per a ella, la música i les matemàtiques són dos llenguatges extraordinaris que ens permeten explicar fets i sensacions que les paraules no poden expressar.

Ikram Bouloum és una creadora polifacètica, productora i DJ. Les seves sessions es poden considerar literatura sonora, perquè l’artista ens vol narrar un trànsit per territoris inexplorats a través d’un estil híbrid, desconstruït i de ritmes enèrgics, que oscil·la entre sons contemporanis difícils d’encasellar com el reggaeton, el gqom, el tarratxo, el dembow, el bass o electròniques més experimentals. De pares marroquins, en els seus concerts combina l’amazic, el català i l’anglès per construir ponts entre tradicions musicals i literàries, sense deixar de parlar des d’un present rabent.

El cicle “Avui és Tàpies és enregistrat en directe com a podcast per a Catalunya Ràdio. Accediu a tots els podcast.

Programa complet del cicle Avui és Tàpies.

Silenci i vibració
2024-03-06 17:00 - 19:00 | Auditori del Museu Tàpies
Entrades

Aquest workshop, conduït per David Sitges de MUOM, i vinculat conceptualment a la mostra Tàpies. L’empremta del zen, constarà de dues parts.
La primera estarà dedicada al silenci per tal de treballar l’escolta plena i el buit, l’estat de silenci interior, l’escolta activa i la percepció subtil. Aquesta primera part, doncs, serà de caire meditatiu i donarà espai a l’escolta guiada i al viatge sonor.
La segona part del taller se centrarà en la vibració i en la veu com a objecte i subjecte i explorarà la impermanència com a vibració i el cant vocàlic com a meditació, obrint la possibilitat d’explorar la ressonància dels sons vocàlics i la meditació vocal guiada.
MUOM, un grup vocal de cant d’harmònics amb seu a Barcelona, té una experiència àmplia en formacions vocals i activitats per tal que tothom qui ho vulgui pugui adquirir eines útils, independentment del nivell que tingui, des de persones sense experiència prèvia fins a músics i corals professionals.
El preu del taller inclou el cost de l’entrada al museu i la visita, per lliure, a les exposicions. Es preveu un altre workshop conduït per MUOM el 15 de maig, que serà independent d’aquest primer. En cas d’inscriure’s en els dos tallers, el cost serà de 36 €.
Per al taller cal portar màrfega, roba còmoda, manta i aigua.

[Fotografia de Rodrigo Vazquez]

Les cadires de Tàpies. Itziar Okariz
2024-03-08 19:00 - 19:30 | Museu Tàpies
Entrades

Les cadires de Tàpies és un cicle d’accions sonores de caràcter multidisciplinari organitzat en el marc de l’Any Tàpies a la Fundació Antoni Tàpies i amb la col·laboració de la Universitat Pompeu Fabra (UPF). Es tracta d’una proposta que posa en el centre la veu i la paraula per a fer un acompanyament sonor a la memòria oral. Així doncs, cadascuna de les tretze sessions comptarà amb la presència d’un creador que partirà de la cadira com a element performatiu per a reconnectar amb l’univers creatiu de l’artista des dels llenguatges expressius i les posades en escena d’avui.
La quarta cadira de Tàpies, titulada Les paraules em fallen, d’Itziar Okariz, està basada en materials trobats a la Fundació Antoni Tapies i presta especial atenció a l’estructura que sosté les paraules, i a la possibilitat de pertorbar i reorientar què es pot provocar en elles. Paraules per a ser dites en veu alta, perquè prenguin forma en una improvisació, en un directe.

Itziar Okariz treballa en el marc de l’acció i la performance. La seva obra –performances vocals, accions, vídeos, instal·lacions i peces de text– examina els vincles entre arquitectura, territori, cos, ritual, sexualitat i semiòtica.
Ha participat en nombroses exposicions internacionals com: Dream Time, UCCA Center for Contemporary Art, Beijing (2024); Diario de Sueños, Museo Macba, Buenos Aires (2023); XXIII Bienal de arte Paiz, Ciutat de Guatemala (2023); Processi 150, Real Academia de España, Roma (2023); Playbill, Torpedo Theater, Amsterdam (2022); Urak Dakar, Bizkaia Aretoa, Bilbao (2022); Rodeo, Musac, Lleó. (2022); Unquiet Objects, Disjecta, Portland; La Noche de las Ideas, Museo Nacional de Arte Reina Sofía, Madrid (2021); Moving Words. Rimi Scenekunst. Stavanger, Noruega (2021); Bodies of Water, 13 th Shanghai Bienale, Shanghai (2020). Ha representat a l’estat espanyol a la 58ª Biennal de Venècia, juntament amv Sergio Prego (2019).

[Fotografía de Toni Cantó.]

El paradigma de l’educació artística als centres educatius. Formació per a docents
2024-03-12 18:00 - 20:00 | Activitat virtual
El paradigma de l’educació artística als centres educatius. Trenquem els límits i teixim relacions. Càpsula formativa per a docents

Càpsula formativa virtual dinamitzada a càrrec de 3ART (Dimas Fàbregas, Marco Fragoso i Toni Vila) en què es treballaran continguts teòrics i pràctics al voltant d’Antoni Tàpies i el seu llegat, per aprofundir d’una manera més extensa i creativa i integrar, a partir de la figura de l’artista, conceptes aplicables de manera transversal al currículum escolar.
Aquesta càpsula analitza el llegat de Tàpies a partir dels seus textos.
Activitat en el marc de l’Any Tàpies.

Avui és Tàpies: José Edelstein i Julia Spinola
2024-03-19 18:00 - 19:00 | Museu Tàpies
Entrades

El cicle “Avui és Tàpies” és un programa de converses regular, programat amb motiu de l’Any Tàpies, que obre un diàleg viu i actual al voltant de qüestions que habiten en el llegat escrit de Tàpies en relació a temàtiques prioritàries dins de les nostres societats, així com de les diferents comunitats que la conformen.
El cicle, format per tretze trobades que tindran lloc a la Fundació, convidarà a fer presents les paraules i el pensament de l’artista gràcies a la participació de persones provinents d’àmbits professionals diversos i de diferents generacions.
El conjunt, moderat per la periodista cultural Rita Roig, permetrà construir un relat polifònic que quedarà recollit en forma de podcast, gràcies a la complicitat de Catalunya Ràdio, per tal de recuperar i viure el coneixement generat de forma vivencial des d’un altre format i en un altre context.

Matèria sensible. Entre l’art i la ciència

La quarta sessió del cicle, titulada Matèria sensible. Entre l’art i la ciència, serà protagonitzada per José Edelstein i Julia Spinola.
“Amb això, la ciència d’avui sembla reconèixer que la forma d’operar d’alguns artistes, poetes, místics, imaginatius…, lluny de ser una raresa marginal, pot tenir una gran importància tant a nivell individual com per a la bona marxa de la societat”. Tàpies tenia clar que amb el progrés científic no n’hi havia prou i que la mateixa ciència havia de “compensar els seus excessos racionalistes i analítics”, tot buscant aquella “il·luminació unificadora” que caracteritza la pràctica artística.
Si bé fa temps que hem abandonat el dualisme que contraposava les ciències i les humanitats, la relació entre l’art i la ciència encara és objecte de debat. Què té de científic, l’art? Podem entendre el mètode científic com una acció creativa? En aquesta conversa, José Edelstein i Julia Spinola se situaran en la intersecció entre ambdues disciplines per fer-les dialogar.

José Edelstein és professor de física teòrica a la Universidade de Santiago de Compostela (USC) i investigador de l’Instituto Galego de Física de Altas Enerxías (IGFAE). Llicenciat a l’Institut Balseiro, doctorat a la Universitat Nacional de La Plata i post-doctorats a la USC, Harvard i l’Institut Superior Tècnic de Lisboa. És autor de més de 75 articles científics i dels llibres Antimateria, magia y poesía (amb Andrés Gomberoff; Premi Nacional d’Edició Universitària a Espanya 2015), Cuerdas y supercuerdas (al costat de Gastó Giribet; traduït al francès i a l’italià) i Einstein para perplejos (amb Andrés Gomberoff, Premio Prismas 2019; traduït a l’italià). El seu treball va ser premiat per la Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología el 2012 i pel govern argentí, que li va atorgar el Premio Raíces el 2018. Participa regularment al podcast Coffee Break Señal y Ruido, guanyador del premi iVoox a la categoria de divulgació científica el 2022 i 2023. El 2021 va crear al costat de Javier Santaolalla i Jorge Pérez Melián la plataforma de contingut científic Amautas, que va rebre el Premio Prismas 2023.

Julia Spinola és artista. El seu treball explora la relació entre la matèria i el gest i, actualment, investiga materials que permetin pensar el gest per acumulació i crea peces que recorden l’estat més inarticulat de la matèria. Li interessa també la idea d’atzar, la necessitat, el color i els canvis que es produeixen als cossos. Llicenciada en Belles Arts per la Universidad Complutense de Madrid, va estudiar també a la Faculdade de Belas Artes de Lisboa. Els seus treballs han estat exposats a la Fundació Joan Miró, ARTIATX, CA2M, Centre d’Art 2 de Maig i Halfhouse, entre d’altres institucions. Va ser beneficiària de la residència de la DAAD (Berlín) i va rebre el Premi Ojo Crítico d’Arts Plàstiques de Ràdio Nacional de España de l’any 2013.

Totes les sessions tenen lloc a les 18 h. a la Fundació Antoni Tàpies. El preu de cada conversa és de 3 € i de 25 € en cas d’assistir al programa complet. Venda d’entrades al web de la Fundació o a taquilla, uns minuts abans de l’inici de l’activitat.

Seguint el sol: amb Júlia Barbany i Petit Ibèric
2024-03-23 12:00 - 14:00 | Museu Tàpies
Entrades

Seguint el sol és un cicle experimental de manifestacions sonores i escèniques de caràcter performatiu que presenta nou sessions inèdites de joves creadors. El cicle, comissariat per Carolina Olivares Esturillo, reivindica l’energia jove i inesgotable d’artistes que ompliran de llum i donaran una nova vida al solitari mitjó de Tàpies que presideix la terrassa del Museu Tàpies.
La primera sessió del cicle és Sala Combo. The Return, a càrrec de Júlia Barbany i Petit Ibèric, una improvisació sonora i performativa. Com quan érem a la cabanya de petits. Entrar en el bucle “Se’ns ha colat la pilota i no la podem agafar”, els sons de grrrrrrr. Jam session prologada, obra de teatre dilatada, concert poca-solta, la banda dissolta. Els instruments pesen, la descoordinació és la clau. Si tu vols ser un bon màgic (un bon màgic de debò) pitja el botó de la planta “Terrassa Mitjó” i enlaira’t amb nosaltres al ritual del no-res. NO HYPE, NO BOMBO, JUST COMBO.

PARTICIPANTS
Júlia Barbany (@juliabarbany). Performer i creadora d’escena híbrida, situa el seu treball en la ironia i en els límits d’una performativitat que anomena «tova». Els eixos principals de la seva pràctica són l’humor, la reflexió sobre el fet performatiu mateix i l’estètica del fracàs. És integrant de Las Huecas, un col·lectiu d’escena híbrida en retirada permanent. Graduada a l’Institut del Teatre el 2019, cursà el màster Live Arts and Performance a la Universitat d’Hèlsinki, on inicià la seva carrera com a performer. Ha estat artista resident del Graner. Actualment, treballa com a ajudant de direcció i directora d’art per a projectes externs, col·labora amb la companyia Societat Doctor Alonso com a performer (FIT Cádiz 2024), amb Las Huecas està presentant Sobre l’amistat (Temporada Alta 2023) i forma part de l’equip educatiu del MACBA, on duu a terme tallers relacionats amb la performance.
Petit Ibèric (@petitiberic). Graduat en Arquitectura per la UPC el 2021, ha treballat en diversos despatxos d’arquitectura a Barcelona i a París, on va cursar, a través del programa Erasmus, el màster d’escenografia a l’École d’architecture de La Villette. En aquest sector ha desenvolupat majoritàriament projectes de caràcter urbà en despatxos com Toyo Ito Arquitectos, URBIMEC o Territoris XLM, però també en estudis de renderització 3D com Prompt Collective o Mentira Studios, a més d’haver realitzat petits projectes de reforma com a arquitecte autònom a Barcelona i voltants.
Fora del camp de l’arquitectura, s’ha dedicat sempre a la música en formats diversos. Des de cançó experimental en projectes personals (Petit Ibèric, DJ Temillas i Bimbo Bicasso Corporation, entre d’altres) fins a la composició i creació de l’Himne de la Federació de Planetes del Sistema Solar per a la conferència performàtica Official Presentation of the Gadgets for Our Salvation, de Júlia Barbany, o la banda sonora dels curtmetratges Sincronicidad, de Jordi Clusella, i Calvario, de Lluís Margarit. Aquest darrer any s’ha dedicat exclusivament al món de la composició i el disseny de so amb projectes de major dimensió, deixant de banda la pràctica arquitectònica però sense oblidar-ne els aprenentatges.
Comissariat i producció artística: Carolina Olivares Esturillo
Disseny: Ana Habash i Ignasi Ayats. Il·lustració: Eduard Sales
Venda d’entrades a través de la web del Museu Tàpies i a taquilles. Aforament limitat.
Enllaç al cicle complet.

Deu estius a Campins. El meu Antoni Tàpies
2024-04-03 18:00 - 19:00 | Museu Tàpies
Presentació del llibre d’Antoni Llena. A càrrec de l’autor, Imma Prieto i Oriol Magrinyà.

Durant deu estius consecutius, Antoni Llena, un dels artistes catalans contemporanis més importants, va visitar el seu mestre i amic Antoni Tàpies a l’estudi de Campins. En tornar, recollia en un quadern les impressions que li havien provocat les obres en què Tàpies havia estat treballant al llarg d’aquell any. Un quadern que esdevé, així, un testimoni del procés creatiu d’un gran artista vist per un altre que se’n reconeix deixeble i crític alhora. I que conté, també, un seguit de reflexions sobre l’art, la creació i el procés creatiu plenes d’intel·ligència i sensibilitat.
Amb motiu de l’Any Tàpies, l’Editorial Barcino publica aquests textos, la majoria dels quals són inèdits, en un llibre que es presentarà a la Fundació Antoni Tàpies en presència d’Antoni Llena, Oriol Magrinyà, director de l’Editorial Barcino, i Imma Prieto, directora de la Fundació Antoni Tàpies.

Antoni Llena (Barcelona, 1942). És considerat un innovador dins del panorama artístic actual. La seva obra, subtil i elegant, és un constant desafiament a les formes convencionals i als límits de l’art. Ha publicat diversos llibres sobre el procés creatiu i és un col·laborador habitual de la premsa escrita. Actualment, escriu al diari Ara, però també ha escrit a l’Avui i a La Vanguardia, entre d’altres.

Retrat familiar: les nostres empremtes
2024-04-07 11:00 - 12:30 | Museu Tàpies
Entrades

Quantes vegades us heu retratat? I a la vostra família? Segur que moltes! En aquest taller us convidem a fer un retrat familiar diferent. Les obres de l’Antoni Tàpies ens inspiraran a l’hora de fer-nos presents damunt la tela a través de petjades, empremtes, rastres, lletres… Us hi animeu?

Antoni Tàpies i la Universitat de Barcelona. Visita combinada a la Fundació Antoni Tàpies i a l’Edifici Històric
2024-04-09 18:00 - 2024-06-11 18:00 | Museu Tàpies
Amb motiu de l’Any Tàpies la Fundació organitza, amb la col·laboració de la Universitat de Barcelona, una visita combinada a l’antiga editorial Montaner y Simón, actual seu de la Fundació Antoni Tàpies, obra de Lluís Domènech i Montaner, i a l’Edifici Històric de la Universitat, projectat per Elies Rogent. Els dos edificis varen ser construïts a la segona meitat del segle XIX i són exemples d’una arquitectura que s’encamina cap a la modernitat, des de l’historicisme en el cas de la universitat i des del modernisme primerenc en el cas de la Montaner y Simón. La visita ens permetrà conèixer la història dels dos edificis, però també els vincles de l’artista amb la Universitat.
La relació d’Antoni Tàpies amb la Universitat de Barcelona arrenca l’any 1944, quan inicià els seus estudis a la Facultat de Dret. Allí va fer amistat amb poetes, escriptors i personalitats fonamentals de les lletres catalanes i la comunicació com Carles Barral, Alfonso Costafreda, Jaime Gil de Biedma, Alberto Oliart, Joan Reventós, Josep M. Castellet, Manuel Sacristán i Josep M. Ainaud, entre d’altres.
Tot i que mai conclogué els seus estudis, el seu vincle amb la Universitat es reforçà arran dels fets de La Caputxinada, l’any 1966. Tàpies fou convidat com a artista català de renom a participar en aquesta reunió clandestina al Convent dels Caputxins de Sarrià, a Barcelona, on estudiants i intel·lectuals debateren la creació del primer sindicat universitari democràtic des del final de la Guerra Civil. Després d’alguns dies de tancament, fou arrestat per la policia juntament amb els altres participants i posteriorment multat (el Tribunal Suprem confirmaria la sanció imposada a l’artista el 1971). Tal com recordava a la seva autobiografia Memòria personal, que començà a redactar aquell mateix any, “va ser emocionant l’entrada a la sala d’actes de gom a gom, i la gran aclamació que ens van dedicar els estudiants. Era la primera vegada que jo tenia un cert protagonisme en un acte multitudinari, i tot això em va commoure molt”.

El compromís cívic i polític d’Antoni Tàpies
Antoni Tàpies va ser un artista compromès amb els esdeveniments polítics i socials de la història contemporània. Si bé aquest posicionament ja el trobem en els inicis de la seva carrera, serà a partir de la segona meitat de la dècada de 1960 quan el compromís amb la lluita antifranquista i a favor de la democràcia es fa més evident. Després de la mort del dictador, Tàpies sovint estaria al costat de les iniciatives cíviques i polítiques encaminades a la construcció de l’autogovern o l’amnistia per als presos polítics, o mostraria el seu suport envers altres pobles oprimits del món, l’ecologia o l’antimilitarisme.
A partir dels anys vuitanta augmenta la demanda institucional i social dels seus cartells. És en aquest marc on destaquem els cartells que va crear per a iniciatives que impulsava la Universitat juntament amb altres institucions, com per exemple el cartell de la Catalan Week in New York (1983), editat per la UB, l’Ajuntament, la Caixa d’Estalvis de Catalunya i la New York University, o el cartell per a la representació d’Urfaust de Goethe al Paranimf (1983).

Projectes i realització del monument a Picasso de Tàpies
Amb aquest títol, l’any 1983 el Paranimf de l’Edifici Històric de la Universitat de Barcelona va acollir una exposició dedicada al procés creatiu que Antoni Tàpies va desplegar per crear el monument Homenatge a Picasso (1983), que li havia encarregat dos anys abans l’Ajuntament de Barcelona. Homenatge a Picasso (1983) s’instal·là el mateix 1983 al passeig Picasso, a prop d’una de les portes del Parc de la Ciutadella. Arran de la restauració del monument per part de Pere Casanovas l’any 2006, la Fundació Antoni Tàpies va organitzar una nova exposició en la qual es mostraven els esbossos preparatoris.
Tàpies va concebre el monument com un assemblatge d’artefactes d’estil modernista —-en concret un moble que fa la funció de sofà, mirall i armari alhora, corresponent també a l’època en què el pintor malagueny va viure a Barcelona— travessats per unes bigues de ferro. Si bé el mobiliari és símbol del confort d’un temps i d’un entorn social concrets, les bigues —que suggereixen la Barcelona industrial d’aleshores— representen la incomoditat de la revolta. L’obra es completa amb unes cadires apilades que estan lligades amb cordes i unes mantes blanques desplegades amb frases escrites a la part inferior, d’entre les quals en destaca una que diu “un quadre no és per decorar un saló, sinó que és una arma d’atac i de defensa contra l’enemic”. Per tant, l’obra també vol fer èmfasi en la funció social de l’art.
L’exposició es va poder visitar entre el 7 d’abril i el 18 de maig de 1983. Fou impulsada per la Facultat de Belles Arts, que dedicà a la mostra un número especial del seu butlletí, en el qual s’incloïa un esquema dels elements de l’exposició, acompanyat dels dibuixos preparatoris i de diversos textos que reflexionaven sobre el monument, il·lustrats per un ampli reportatge fotogràfic de Francesc Català-Roca.
La inauguració fou un gran esdeveniment institucional, que va comptar amb la presència d’importants personalitats del món de la política i la cultura del moment: Jordi Pujol, aleshores president de la Generalitat de Catalunya; Max Cahner, conseller de Cultura; Pasqual Maragall, alcalde de Barcelona; Joan Guitart i Agell, conseller d’Ensenyament; Josep Maria Cullell, conseller de Política Territorial i Obres Públiques; José María Maravall, ministre d’Educació i Ciència, i Tomás de la Quadra-Salcedo, ministre d’Administració Territorial del Govern espanyol, entre altres personalitats. La Universitat va organitzar un cicle de conferències al voltant de l’exposició, entre les quals destaca la que va impartir Alfonso Pérez Sánchez, director del Museu del Prado, amb el títol Monumento y pintura.

Doctor Honoris Causa
El 22 de juny de 1988, a petició de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona, Antoni Tàpies fou investit com a doctor honoris causa, essent apadrinat per la Dra. Immaculada Julián. En el discurs d’aquesta, es repassava la trajectòria de l’artista des dels seus inicis a la dècada dels quaranta, passant les seves diverses etapes i concloent amb la seva definició com “un artista que sense ser un professor de la casa ha estat un mestre per a moltes generacions de la Facultat de Belles Arts, atesa la vàlua, solidesa i conceptualitat de la seva obra”.
La cerimònia tingué un dels seus punts culminants en l’emotiu discurs sobre art i espiritualitat pronunciat des del púlpit del Paranimf en què abordava diversos temes: la funció social de l’art com a via de coneixement i mitjà de transformació de la consciència i de la conducta, la vigència de certes experiències espirituals i contemplatives i la seva adaptació a les necessitats actuals, i la importància del treball de l’artista com a contribució a la lluita contra el mercantilisme i la banalització. El seu parlament, titulat Art i espiritualitat, conclogué amb aquests mots:
La qüestió és que, com tantes vegades s’ha discutit, una cosa son les bones intencions espirituals o morals i una altra que, a més, es posseeixi aquell conjunt de qualitats, o de dons artístics, que caracteritza determinades personalitats; tot allò, al cap i a la fi, que fa que l’art sigui veritablement Art, amb tots els enigmàtics mecanismes, complexitats i aventures que li son propis, però on el món “espiritual”, com hem vist, no deixa de ser mai el seu fonament imprescindible i inseparable.

Reserves: visitesguiades@ub.edu
Observacions: Es recomana portar calçat còmode. Els espais que es visiten a l’Edifici Històric de la Universitat de Barcelona no son accessibles per a persones amb mobilitat reduïda.

Les cadires de Tàpies: Cabosanroque
2024-04-12 19:00 - 19:30 | Museu Tàpies
Entrades

Les cadires de Tàpies és un cicle d’accions sonores de caràcter multidisciplinari organitzat en el marc de l’Any Tàpies amb la col·laboració de la Universitat Pompeu Fabra. Es tracta d’una proposta que posa al centre la veu i la paraula per fer un acompanyament sonor a la memòria oral. Així doncs, cadascuna de les tretze sessions comptarà amb la presència d’un creador que partirà de la cadira com a element performatiu per reconnectar amb l’univers creatiu de l’artista des dels llenguatges expressius i les posades en escena d’avui.
L’acció sonora de la cinquena cadira de Tàpies, titulada Playback, és una proposta de Cabosanroque realitzada, exclusivament, per cadires: un diàleg entre la sinceritat del so del material, la veu de l’objecte i l’artifici de la seva representació. A mig camí entre la performance i la instal·lació, es jugarà amb la idea de materialitat de la música concreta, moltes vegades relacionada amb l’informalisme matèric de Tàpies, i es buscarà la tensió amb la seva escenificació. Entendre les cadires com a objectes sonors i performadors autònoms, deixar que parli el material i que les cadires ocupin l’espai. Perquè potser les cadires no necessiten que ningú parli per elles.

Cabosanroque són Laia Torrents Carulla i Roger Aixut Sampietro. La seva obra es desenvolupa al voltant del so i les seves capacitats performatives. Les seves intervencions qüestionen l’espai d’exhibició i els formats; també qüestionen l’espectador a l’hora d’habitar aquest espai, físic, temporal i conceptual, sonor i visual. Els interessa l’artifici i la seva relació amb els humans.
Busquen tensions entre disciplines com la música, el teatre, les arts visuals i el so per obrir marges, espais en conflicte. La seva formació acadèmica (música, enginyeria industrial i arquitectura) els porta a utilitzar la tecnologia en totes les seves obres, entesa sempre com a eina, com a mitjà i no com a estètica, en un procés continu de recerca. Molt sovint col·laboren amb altres artistes, pensadors i escriptors.
Les seves obres s’han exposat en l’àmbit nacional i internacional. En els últims anys han estat a: CaixaForum + (2023), Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (2023), Cité de l’Architecture (París, 2021), Centre Georges Pompidou (París, 2020-2021), Centre for Contemporary Arts of Glasgow (2019), La Casa Encendida (Madrid, 2018), Schaubude (Berlín, 2018), Fonoteca Nacional de México (Ciutat de Mèxic, 2012), Teatre Nacional de Catalunya (Barcelona, 2023, 2016 i 2008), Sónar (Barcelona, 2018, 2015, 2014, 2010 i 2008; Frankfurt, 2008; Santiago de Chile, 2015), Grec Festival de Barcelona (Barcelona, 2023, 2021 i 2006), Festival Temporada Alta (Girona, 2022, 2019, 2016, 2012 i 2009), La Filature Scène Nationale de Mulhouse (2019), Théâtre Garonne, Scène européenne de Toulouse (2024, 2020 i 2019), Unidram Festival (Berlín, 2009).
Des de 2015 són artistes residents a la Fundació Lluís Coromina.

[Fotografía de Inga Knölke.]

Zazén. Meditació asseguda
2024-04-13 11:00 - 12:00 | Museu Tàpies
Zen és una paraula japonesa derivada del sànscrit dhyāna que vol dir literalment ‘meditació’. Zen és, per tant, meditació. En el marc de l’exposició temporal Tàpies. L’empremta del zen, el Centre Zen Nalanda de Barcelona organitza una sessió oberta de zazén, la meditació asseguda tradicional del zen.
Hi ha un art que deriva del zen, de la pràctica de la meditació. No hi ha un art zen. Cadascú fa el seu propi camí fruit de la seva experiència. Meditar és experimentar amb un mateix; pintar, com feia Tàpies, també. El fruit d’una ment alliberada d’aferraments, sense res preconcebut, deixant lliure la mà en el seu traç. Quan es deixa anar, apareix l’alliberament.
No hi ha cap guany a assolir. Només seure abandonant cos i ment. Mil i una vegades. Res importa més que mantenir-se assegut, deixant anar els pensaments, conscient del propi cos i de la pròpia respiració. Seure esdevé aleshores una oportunitat única d’observar la veritable natura d’un mateix.
Aquesta sessió constarà de dues parts: la primera en forma de meditació asseguda amb una breu meditació mentre es camina per l’espai expositiu i la segona amb una meditació asseguda. La sessió acaba amb uns cants tradicionals.

Tanco els ulls, assegut en meditació,
mil muntanyes en el crepuscle.
Les deu mil preocupacions del món humà són vanes.
Sol i immòbil en el meu coixí,
en el buit, assegut davant d’una finestra buida.

Ryōkan Taigu (1758-1831)

La inscripció a l’activitat es pot fer o bé a través del correu electrònic nalanda@nalanda.cat o bé el mateix dia de l’activitat a la recepció de la Fundació Antoni Tàpies. La sessió és apta per a tot tipus de persones i l’aforament és limitat.
Es demana puntualitat als assistents i que portin roba de color negre o, en tot cas, de colors neutres.

Presentació del catàleg de l'exposició "Un altre art. Informalisme a Catalunya, 1956-1966"
2024-04-13 12:00 - 14:00 | Museu Tàpies
L’informalisme és un dels moviments més rellevants que ha tingut Catalunya en la segona meitat del segle xx pel que va significar de llibertat creativa i de ruptura amb la limitació d’allò representat. Sempre un art personal i introspectiu, l’informalisme es va desplegar en un ampli ventall de varietats pictòriques —matèrica, taquista, signicogestual i espacialista— que van dominar el panorama artístic europeu, i català, al llarg dels anys cinquanta i seixanta.
La mostra Un altre art. Informalisme a Catalunya, 1956-1966, que actualment es pot visitar al Museu d’Art de Girona, estableix la revisió més extensa feta fins ara sobre aquest corrent al nostre país i incorpora artistes —sobretot dones— poc exposats o reconeguts fins ara en la historiografia de l’informalisme català. Alhora, dedica un espai a l’historiador i crític Juan-Eduardo Cirlot (Barcelona, 1916-1973), un dels defensors més acèrrims d’aquest moviment. També fa un reconeixement especial als artistes Albert Ràfols-Casamada, Romà Vallès, Evarist Vallès i Antoni Tàpies, dels quals enguany es commemora el centenari del naixement.
Amb la voluntat de portar aquest esperit a la Fundació Antoni Tàpies es presentarà el catàleg d’aquesta exposició, amb textos d’Àlex Mitrani i Lourdes Cirlot, entre d’altres.
La presentació correrà a càrrec dels comissaris de la mostra, Conxita Oliver i Joan Gil, i comptarà amb la presència del dissenyador gràfic Jordi Ortiz i de la directora del Museu d’Art de Girona, Carme Clusellas. Obrirà l’acte la directora de la Fundació Antoni Tàpies, Imma Prieto.

[Antoni Tàpies. Terra i pintura (1956). © Fundació Antoni Tàpies, Barcelona/vegap. De la fotografia: © Gasull Fotografia, 2024.]

Seguint el sol: ASRA3, Catarata de culos, Els Cundits i Irieix
2024-04-20 12:00 - 14:00 | Museu Tàpies
Entrades

El terrat de la Fundació Antoni Tàpies esdevindrà una ludoteca experimental per a Opimelissa, un col·lectiu que cuina, canta, balla i moltes coses més. Seguirem el sol amb la ironia i l’humor tou de Júlia Barbany, l’arquitectura de l’electro-cançó enfadosa de Petit Ibèric, els càntics en clau filosòfica de Max Grosse sobre la vida i el mal d’amor d’un mitjó foradat i orfe, l’egodeliri de la dramaturga i escriptora de ploma esmolada Berta Prieto —si encara no saps qui és, vius en una cova!—, amb el ritme de la DJ performer i militant de l’autogestió Meritxell de Soto, l’energia desbordant de l’artista polifacètica i tendra punki-mare Belén Barenys, amb la música llatina experimental dels Deprerreo, amb el cos contorsionat de Candela Capitán, que mostra la sexualització de les dones a cop de mètrica i convulsions.
Seguint el sol és un cicle experimental de manifestacions sonores i escèniques de caràcter performatiu que presenta nou sessions inèdites de joves creadors. El cicle, comissariat per Carolina Olivares Esturillo, reivindica l’energia jove i inesgotable d’artistes que ompliran de llum i donaran una nova vida al solitari mitjó de Tàpies que presideix la terrassa de la Fundació.

Segona sessió: LA VEU DELS FUNKOPOPS, amb ASRA3

Convidats: CATARATA DE CULOS + ELS CUNDITS + IRIEIX
Concert performàtic inèdit i sorprenent de la mà del gran ASRA que presenta el seu darrer disc, acabat de sortir del forn, titulat “mami ençengui la ñocla”. Redoble de mitjons pels FUNKO POPS, que ho donaran tot i més.
Veus i experiments del magne esdeveniment a càrrec de:
· Nasty Dalsy: veu, teclat
· Sarigueyax: veu, teclat, baix
· Voldo: veu, guitarra
· PAVOROTTI FUERTE: veu, teclat
· Gusanito Rally: veu, ajuda a fer parlar els ninos
· Jaumetmandril666: guitarra, veu
· rikamichie: veu
· azombike: veu, baix
· blanc nua: veu, teclat
· Irieix: patates

ASRA3
Cantant, DJ i prod. amb tendències eclèctiques, burlesques, etèries i experimentals. Integrant de les formacions musicals Els Cundits i Catarata De Culos, tan líricament com estilísticament pioneres de la música en català. És responsable de les festes alternatives queerfriendly Desacato Goblin, on es desvirtualitzen moviments culturals, portant ja 47 edicions en 2 anys, celebrades a sales com Razzmatazz, Dabadaba, Sala X, Siroco, Upload, Electropura i d’altres. També participa en l’organització de la ludoteca musical “ansiolítica” Opi Melissa, una experiència generalment diürna, multi-disciplinar i interactiva que inclou menjar, visuals i superfícies toves on estirar-se. S’ha realitzat a La Infinita i al CCCB. La gratitud dels seus assistents indica que propostes així són necessàries i rellevants.

Comissariat i producció artística: Carolina Olivares Esturillo
Disseny: Ana Habash i Ignasi Ayats. Il·lustració: Eduard Sales
Venda d’entrades a través del web de la Fundació i a la recepció del museu. Aforament limitat.
Enllaç al cicle complet.

Avui és Tàpies: Marcelo Expósito i Anna Pacheco
2024-04-30 18:00 - 19:00 | Museu Tàpies
Entrades

Avui és Tàpies és un cicle de converses intergeneracional i interdisciplinari conduït i moderat per la periodista cultural Rita Roig (Terrassa, 1997) i organitzat per la Fundació Antoni Tàpies en el marc de l’Any Tàpies. Té la voluntat d’interpretar els textos de l’artista com a punt de partida per parlar sobre problemàtiques actuals com ara l’ecologisme, l’autodeterminació dels pobles, la interculturalitat o el compromís polític de l’art.
El cicle convidarà a fer presents les paraules i el pensament de l’artista per mitjà de tretze trobades a la Fundació Antoni Tàpies en què participaran persones d’àmbits professionals diversos (cultura, educació, ciència, política, medi ambient, salut i ciències humanes) i de diferents generacions. El conjunt permetrà construir un relat polifònic que quedarà recollit en forma de pòdcast, gràcies a la col·laboració de Catalunya Ràdio, per tal de recuperar i viure el coneixement generat en un altre format i en un altre context.

CAPÍTOL 5. POLÍTICA, LLIBERTAT I ALTRES CONTRADICCIONS
“S’ha dit moltes vegades que la cultura important sempre ha estat d’esquerres”, va apuntar Antoni Tàpies. El mateix artista ja es preguntava, davant d’aquesta afirmació, a quin tipus d’esquerres ens referim quan fem sentències d’aquest tipus. Però la cultura és intrínsecament radical i transformadora? I les esquerres, creuen en un art realment renovador i progressista? En aquesta conversa, Anna Pacheco i Marcelo Expósito parlaran d’ideologia i estètica, de la funció social de l’art i de per quina cultura hauríem de lluitar quan lluitem pels nostres drets socials.

PARTICIPANTS
Marcelo Expósito és artista, activista polític i crític cultural. El seu treball artístic ha estat exposat en museus, festivals i centres d’art, i també ha publicat una vintena de títols, entre els quals hi ha Walter Benjamin, productivista (2013), Conversación con Manuel Borja-Villel (2015) o Discursos plebeyos (2019). Com a activista i polític ha participat en moviments socials per la radicalització democràtica des de fa tres dècades, en plataformes ciutadanes com el Moviment 15-M, Democracia Real Ya i la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca, i ha arribat a exercir de diputat a les Corts Generals espanyoles entre el 2016 i el 2019.

Anna Pacheco és periodista i escriptora. Els seus articles posen el focus en temes socials, com l’habitatge, el treball, els feminismes i la cultura popular des d’una perspectiva de classe i de gènere. Els seus textos han aparegut en mitjans com Vice, PlayGround, La Marea, El País o El Diario. A més, copresenta el programa Ciberlocutorio a Ràdio Primavera Sound. Ha participat en diverses antologies, com la de textos feministes Aquí estamos (2019), i és autora del llibre Listas, guapas, limpias (2019).

Descarregueu-vos el document de l’activitat

Enllaç al cicle complet.
Enllaç als podcasts del programa a Catalunya Ràdio.
